KUKK JA BOJAAR
Elasid kord ammu-ammu taat ja eit.
Nad olid hirmus vaesed, isegi leiba neil polnud.
Kord siis läksid nad metsa,
korjasid tammetõrusid, tõid need koju, puhastasid ja hakkasid sööma.
Kaua nad ka sõid, ainult et eit pillas ühe tõru põranda alla.
Tõru läks idanema ja mõne aja pärast kasvas põrandast läbi.
Kuule, taat, on vaja põrandasse auk raiuda. Las tammeke kasvab kõrgemaks.
Kui kasvab meie tamm suureks, ei pea me enam metsast tõrusid tooma.
Hakkame neid tares korjama.
Taat tegi augu nii lakke kui katusesse, aga puu aina kasvab ja kasvab.
Ja kasvas puu taevani välja.
Võttis taat koti ja ronis tamme otsa tõrude järele.
Ronis, ronis ja jõudis taevasse.
Käib taat mööda pilvi, vaatab -
aga tõrusid ei ole. Kurvastas taadike.
Ära kurvasta, taat! Näed, võta veskikivid, need kuluvad sulle ära.
Milleks mulle need? Mida ma nendega jahvatan?
Võta-võta, vii eidele.
Kuule, taat, võta mindki kaasa.
Te seal eidega nagu väikesed lapsed. Hätta jääte ilma minuta.
Noh, eit, olen väsinud.
Eideke, ma tõin ju veel midagi.
Oot-oot, ma proovin neid veskikive.
Heldeke!
Pliin ja pirukas, pliin ja pirukas! Pliin ja pirukas, pliin ja pirukas!
Kuule, eit, kas sul midagi söödavat on?
Mida sulle, kullake, süüa anda? Kui ehk pliine, või mis?
Kuule, eit, müü mulle oma veskikivid.
Ei, ei tohi müüa.
Müü, müü, eit. Ära tõrgu! - Ei, ei müü, ei tohi.
Nõnda siis bojaar varastas talt veskikivid.
Ära nuta, vanaema! Ära kurvasta, vanaisa!
Ma lendan talle järele ja toon tagasi teie veskikivid.
Hei, bojaar, anna tagasi veskikivid, mida sa eidelt-taadilt varastasid!
Hei, teenrid! Püüdke see kireja kinni ja uputage vette!
Nokk, nokk, joo vett! Suu, suu, joo vett! Nokk, nokk, joo vett! Suu, suu, joo vett!
Bojaar, bojaar, anna tagasi meie veskikivid, anna tagasi!
Bojaar kutsus koka, käskis kuke kinni püüda ja ahju visata.
Otse tulle!
Anna tagasi, bojaar, anna tagasi!
Nokk, nokk, vala vett! Suu, suu, vala vett! Nokk, nokk, vala vett! Suu, suu, vala vett!
Bojaar, bojaar, anna tagasi meie veskikivid!
Anna tagasi veskikivid, anna tagasi!
Saad teada, bojaar, kuidas võõraid asju varastada!
Tõi kukk veskikivid tagasi, rõõmustas vanakesi.
Siin ongi jutul lõpp.
Jutustas Pastella